{y:i}Nu.
Du är mitt ljus.
Min vägvisare.
John, jag kommer efter. Bryt igenom så följer vi.
Vi stormar när du visslar.
Ok, vi gör det. Vi tar dem.
OK.
Håll er nere, under denna avsats
och jag kommer att ropa ner informationen ovanifrån.
När 81:orna har bombarderat berget... så mycket som möjligt,
kryper vi ut med den stora klippan som skydd
och anfaller dem sedan från höger.
Ok?
Ok. Ok.
Azimut 1470... från Easy Roger 7.
100 vänster, lägg till 200.
Uncle Baker 1, eld.
Azimut 1470 från Easy Roger 7.
Vänster 100, lägg till 200.
Maskingevär. Justerar. Över.
Förstått. 1470 från Easy Roger 7.
Vänster 25, ner 50!
Vänster 25, Uncle Baker 1.
Vänster 25, ner 50.
Eld för effekt. Över.
Uppfattat, Uncle Baker 1.
Nu!
Ok, vi fortsätter uppför berget till höger.
Skjut inte eller kasta granater innan jag ger signal.
Ok, låt oss göra det.
Är han ok? Är han ok?
Vi kan inte ta honom med oss.
- Nej, vi kan inte lämna honom. - Du stannar hos honom.
Vi kan hämta honom på tillbakavägen... om han lever.
- Är han död? - lnte än.
Dale, stanna hos honom! Täck flanken! Rör på er!
Bakom er!
Vi är instängda!
Retirera!
Nu!
Se upp.
Klart!
Kom igen. Ut med er.
Fortsätt.
Tror ni att ni är soldater?
Skitskalle!
Jävla kryp!
Ok?
Jag sköt en människa.
Det luktar här.
- Alla dessa lik. - Stick en cigarett i näsan.
Se hur de springer!
Vi fick dem att sticka!
Bra gjort, John. När de såg dig vinna,
fick de moralen tillbaka.
- Hallå där! - Gör inte så, soldat.
Ta hand om de andra. G-2 vill ha dem. Någon är här snart.
Vi har slösat nog med tid här.
Jag vill rekommendera några medaljer.
Ja. Vi ska ordna allt vi kan senare.
Först ska jag personligen rekommendera dig, John.
Kanske den stora.
- Tack, men jag känner inte... - Jo, det gör du.
Att få den för dig kommer att bli problemet!
Det skulle vara en stor ära för regementet om du fick den.
Det är bäst vi fortsätter.
Vi behöver flytta fram linjerna, nå de andra och trycka på mot toppen.
Vill du ta befäl över B-kompaniet?
Naturligtvis.
Jag vill inte klaga, men vattnet. Om vi inte får vatten...
Oroa dig inte för vattnet.
Jag vill inte att någonting hindrar vår attack nu när vi går framåt.
Vi kommer att ha vatten om... ett par timmar.
Jag har arrangerat det.
Vi kan bara inte stoppa nu och vänta på det.
Nej, överste.
Just det.
Och om några av männen... kollapsar, ja för helvete, då får de kollapsa.
Ok.
De kan...
- De kan dö. - De kan dö av fiendens eld också!
De är alla tuffa killar.
Kom igen, ni kommer att se mycket mer av det dit vi ska!
Ska vi ta det här berget eller inte?
John, jag är övertygad om att japanerna kan knäckas nu.
Vi behöver bara fortsätta och vi kommer att ta berget ikväll.
Ser du männens moral? Deras nya gnista?
Jag vill dra fördel av det innan något händer som försvagar dem.
Om bataljonen avlöstes i ett nederlag
eller om den förstärktes med reservtrupper
om vi fastnade innan vi nådde toppen,
det vore betydligt mer än jag kan stå ut med!
Jag har väntat hela livet på detta.
Jag har slavat och stått ut med mycket för detta tillfälle!
Och jag tänker inte ge upp nu.
Du vet inte hur det känns att bli förbisedd.
Jag menar, du är ung. Du har just börjat.
Du har fått ditt krig! Under 15 år är detta mitt första krig!
John, en dag kommer du att förstå.
Du är som en son för mig.
Vet du vad min son gör?
Han är agnförsäljare.
Du har gjort ett bra jobb.
Jag kommer att se till att du får allting som du förtjänar.
Tack, överste.
Herregud...
Helvete! Jag vill ha tre kurirer
Ge mig tre kurirer!
Hämta hit vatten.
Kom tillbaka så fort som möjligt!
Vi attackerar med full styrka om en timme!
lngenting kan stoppa oss nu.
Vi är där uppe ikväll!
Har du sett många döda män?
Massor.
lnte annorlunda än döda hundar
när man blir van vid tanken.
De är kött bara.
Är du rättfärdig? Vänlig?
Tror du på det här?
Är du älskad av alla?
Jag vet att jag var det också.
Kommer du att lida mindre därför att du älskade godhet?
Sanningen?
Ner på marken för tusan! Ner med er! Ner!
Ner. Stanna där.
Ner på marken! Ner på den jävla marken!
Nu!
Denna stora ondska.
Var har den kommit ifrån?
Hur kom den in i världen?
Vilket frö, vilken rotväxte den från?
Vem gör det här?
Vem dödar oss?
Stjäl livet och ljuset ifrån oss?
Retar oss med vad vi kunde ha vetat.
Är vår undergång till nytta?
Hjälper den gräset att växa eller solen att skina?
Finns mörkret inom dig också?
Har du kommit igenom natten?
Jag ska bita i din lever.
Du håller på att dö.
Ser du fåglarna däruppe?
Vet du att de äter dig rå?
Dit du går, kommer du inte tillbaka.
Vad betyder duför mig?
lngenting.
Sitt här.
Staros, jag befriar dig från befälet.
Löjtnant Band tar över.
Jag har redan sagt till honom.
Det är en svår sak att göra.
Svårt beslut att fatta.
Jag tror inte du är tuff nog.
Du är för vek. Du är för godhjärtad. Du är inte tillräckligt seg.
Hur som helst, jag har redan fattat mitt beslut.
Jag vill inte se mina män dö.
Har någon någonsin dött i dina armar, överste?
Har någon?
Jag vill inte göra en skandal av detta.
Jag vill inte ha det i bataljonens papper. Och inte i dina heller.
Det har inget med feghet eller slarv att göra.
Titta på den här djungeln.
Se på dessa klängväxter, hur de tvinnar sig runt träden och sväljer allting.
Naturen är grym, Staros.
Jag tänker låta dig ansöka om omplacering till chefsjuristkåren
på grund av dålig hälsa.
Du är advokat.
- Har du haft malaria än? - Nej.
Gör inget. Jag kan fixa det.
Du får det förmodligen.
Jag ska föreslå dig för silverstjärnan.
Och jag kommer att säga det så de inte kan säga nej.
Det kanske blir purpurhjärtat också.
Varför det?
För skråmorna i ansiktet och såren på händerna.
Hör på mig, Staros.
Det är bäst att du åker tillbaka med nästa plan.
Det är inte alls bra för dig att vara här.
Det är bäst för alla att vi håller tyst om detta.
Så här säger överste Tall.
''Segern ger oss all anledning till stolthet.
Det är en milstolpe i slaget om Guadalcanal.
lmorgon kommer divisionschefen att inspektera linjen.
Efter inspektionen kommer vi att avlösas av en reservbataljon.
Jag har ordnat en veckas vila för bataljonen.''
Det är allt.
Timmar som månader.
Dagar som år.
Gick mot gyllene tider.
Stod på stranden till den nya världen.
Jag skulle ha kommit förbi och tittat in,
men...
jag behövde lite tid ensam.
Ja?
Vi vill tacka dig, kapten.
För att du ville gå runt.
För att du såg efter oss.
För att du höll oss ihop.
Det är synd att du lämnar oss.
Du fick en dålig uppgörelse.
Jag är inte säker på det.
Det värsta är...
att inte veta om man gör rätt.
Det är det svåra.
Men det gör inget. Jag bryr mig inte.
Jag är glad att åka.
Jag är glad.
- Det är inte för sent. Vi kunde klaga. - Varför?
Vad skulle det tjäna till?
Hur som helst, jag vill åka.
Bry er inte om det. Låt det vara.
Vad menar du, kapten?
Ni har varit som söner för mig.
Ni är mina söner.
Mina kära söner.
Ni fiinns inom mig nu.
Ni följer mig överallt.
lngenting kan få en att glömma.
Varje gång man börjar om.
Krig förädlar inte människan.
Det gör henne till ett odjur.
Förgiftar själen.
Min kära hustru,
man förstörs inombords av allt blod, all smuts och larm.
Jag vill vara oförändradför dig.
Komma tillbaka som den man jag var.
Hur når vi dessa andra stränder?
Dessa blå berg.
{y:i}Kärlek.
Var kommer den ifrån?
Vem tände lågan inom oss?
lnget krig kan släcka den,
erövra den.
Jag var en fånge.
Du befriade mig.
Hur mycket man än tränar,
och hur försiktig man än är,
handlar det om tur om man blir dödad eller inte.
Det spelar ingen roll vem man är, eller hur tuff man är,
om man är på fel ställe i fel ögonblick är det kört.
Jag ser den döende pojken,
och jag känner ingenting.
Jag bryr mig inte om någonting längre.
Låter lycksaligt.
Jag har inte den känslan än.
Denna känslolöshet.
lnte som ni andra.
Kanske för jag vet vad som väntar.
Jag kanske redan var känslokall.
Jag har inte rört en kvinna sedan jag inkallades.
Eller talat med någon.
Jag vill inte...
Jag vill inte känna driften.
Ok. Abrahams!
Abrahams. Här har du.
Stack! Var är Stack?
Hämta honom.
Bell?
Bell!
En till för Bell.
Käre Jack,
Jag har mött en kapten iflygvapnet och förälskat mig i honom.
Jag vill skiljas och gifta om mig.
Du kan säga nej, men jagfrågar ändå
eftersom jag minns hur vi hade det.
Förlåt mig.
Det blevför ensamt, Jack.
En dag kommer vi att mötas.
De som ståttvarandra så nära möts alltid igen.
Jag har ingen rätt att säga så här.
Jag kan inte hejda mig.
En svår vana.
Å, min vän från dessa goda år.
Hjälp mig att lämna dig!
Vad heter du?
Vi var en familj.
Hur kunde det spricka?
Så attvi nu är fiiender.
På var sin sida.
Hur förlorade vi det goda vifått?
Lät det glida iväg?
Spred omkring detvårdslöst?
Vad hindrar oss från att nå ut?
Röra vid härligheten?
Jag hade knäppt dig, Witt, om du var japan.
För länge sedan.
Lämnade de dig här?
Jo.
Jag sinkade dem.
Har faktiskt inget emot det.
Läkarn fixade mig rätt bra.
Jag har gott om ammunition.
Någon kommer till slut.
- De fick dig. - Rakt i knät.
Ja.
Jag är ute ur det här kriget, Witt.
- Vad gör du här nere? - Bara, du vet,
På väg tillbaka till kompaniet.
Ja.
Hälsa grabbarna från mig.
Du kan följa med om du vill.
Jag hjälper dig.
Nej, det är lugnt och tyst.
Fridfullt här uppe.
Jag sinkar dig bara. Någon kommer snart.
Jag ska påminna dem.
Ok.
Hör du, Witt.
Vem jäklas du med idag?
Vad menar du?
Är inte det vad du brukar göra?
Gå åt vänster när de säger höger?
Varför bråkar du så, Witt?
Du bryr dig om mig, eller hur?
Jag har alltid känt det.
Varför verkar du alltid vara som sten?
Ena dagen kan jag prata med dig,
nästa dag är det som om vi aldrig mötts.
Tomt hus nu.
Känner du dig någonsin ensam?
Bara kring människor.
Tror fortfarande på det vackra ljuset, va?
Hur bär du dig åt?
Du är en trollkarl för mig.
Du har fortfarande en gnista.
En man ser en döende fågel och tror att det bara fiinns obesvarad smärta.
Men döden har sista ordet.
Den skrattar åt honom.
En annan man ser samma fågel,
och känner härligheten.
Känner något som ler genom allt.
Vi måste härifrån genast.
- Du förklarar för... högkvarteret? - Nej.
Vet de var vi är? För vi är måltavlor här ute.
Tja, jag tror det är... mitt beslut, sergeant.
Vi behöver bara skicka någon dit upp och se hur nära de är. Ok?
Det är lätt.
Anropa högkvarteret med den apparaten.
Skottlossningen kommer närmare.
Linjen är bruten!
Vi måste skicka ut någon att hitta var linjen brutits.
Och vi måste veta hur nära de är.
Kom igen.
Ok. Ok.
Du där.
Du går.
Du går, Fife.
Coombs. Du går också.
Kom igen!
Jag går. Men du ska veta att jag tycker det är en dålig idé.
Om de kommer alls, löjtnant, kommer de att mosa oss här.
Du behöver inte gå. Andra kan gå.
Nej, jag vill gå. Om något dåligt händer vill jag vara där.
Ok. Du stannar i floden.
Djungeln är för tjock. Var försiktig.
Det ska jag.
Lycka till, Witt.
Är du ok, Fife?
En förstärkningsbataljon.
Vi måste gå tillbaka.
Säg till löjtnanten.
Låt oss ge oss av.
Jag är träffad!
En av oss måste stanna och slå tillbaka dem.
Vi klarar oss.
Min vän har inte långt kvar,
så... du går.
Du ger dig av.
Witt!
De kommer.
Jag måste gå. Jag vill inte du ska vara rädd.
Göm dig tills du hör skott. Flyt sedan nerför floden.
Nej.
- Var är Coombs? - Tillbaka. Tillbaka, de kommer.
Retirera.
Var är Witt? Fife, var är Witt?
Fife, var är Witt?
Fife. Fife, var är Witt?
Amerika.
Var har du gnistan nu?
Jag vet ni har gjort och druckit denna förbannade blask.
Det är ok med mig.
Allt är en lögn.
Alla i min enhet kan bli hur full han vill.
Vad som helst.
Så länge som han hör reveljen och utför alla uppdrag.
Kan han inte det, får han med mig att göra.
- Så mycket skit. - Jag ser mig som en familjefar
och det är vad vi är här, vad vi än tycker.
Vi är en familj.
Jag är pappan.
Antar att det gör sergeant Welsh till mamman.
De bara kommer, en efter en.
Det gör er alla till barnen i familjen.
l en familj kan bara en bestämma.
Pappa bestämmer och mamma håller i tyglarna. Så fungerar det.
- Om någon av er vill mig något, - Man är i en låda.
- vad som helst, - En låda som rör sig.
finns jag tillgänglig.
Kriget kommer inte att vara slut före jul.
Det dröjer innan vi kommer hem...
De vill att du dör.
Eller ha dig i deras lögn.
Bara en sak att göra.
Hitta något som är ens eget.
Skapa en ö för sig själv.
Möter jag dig inte i detta livet,
så låt mig då känna saknaden.
En blick från dina ögon, och mitt liv är ditt.
Något att komma tillbaka till. Någon slags grund.
Jag menar, jag vet inte vilka planer du har, men...
Jag har bestämt mig nu. Jag har varit med om allt.
Jag är kanske ung, men jag har levt mycket.
Jag är redo att leva på rätt sätt.
Min pappa sa att det blir mycket värre innan det blir bättre.
Livet ska inte vara så hårt när man är ung.
Jag antar att efter detta är det värsta över.
Det är dags att det blir bättre.
Det är så det ska bli.
Jag blir äldre.
Absolut inte gammal, men äldre.
Var var vi tillsammans?
Vem var du som jag levde med?
Promenerade med?
Brodern.
Vännen.
Mörker från ljus.
Oenighet från kärlek.
Är det resultatet av ett sinne?
Ansiktsdragen från samma ansikte?
Åh, min själ,
låt mig vara i dig nu.
Se ut genom mina ögon.
Se ut på de saker som du gjort.
Alla saker lyser.